Hallå?
OKTOBER
Hallå!
Kan ni hjälpa mig?
Vet ni vem jag är? Jag... Jag...
Jag kommer inte ihåg vem jag är.
Hallå!
Vet ni vem jag är?
Snälla.
Jag minns inte.
Snälla, hjälp mig.
Hjälp mig.
Snälla, hjälp.
Hjälp! Han har ett gevär! Hjälp mig!
Du, vi måste åka!
-Kom! -Herregud.
Herregud!
Backa! Gå tillbaka in!
Gå in!
Släpp in mig. Snälla, hjälp mig!
Shit!
-Det finns en dörr där. -Den är låst.
-Det vet du inte! -Det är ett kodlås.
Testa!
Ligg ner, annars skjuter han skallen av er.
Han försöker döda mig! Vad är det fråga om?
Tyst! Jag försöker tänka.
Han ser dig. Backa.
Herregud! Vad är det för fel på dem?
Varför hjälper de oss inte? De bara tittar...
-Var fan har du varit? -Va?
Hämta brandsläckaren.
-Nej, jag kan inte! -Hämta den nu!
Okej, okej, okej.
Skynda dig.
Fort. Skicka hit den.
Damien, om han kommer in så tar du hans vapen.
-Jag kan inte. -Det kan du visst.
-Då skjuter han mig. -Du måste!
Jag slår av låset. Du hjälper honom med gevärsnubben.
Han kan inte skjuta oss alla. Då måste han ladda om.
-Jag kan inte! -Vi har inget val!
Hjälp honom.
Damien!
Ta honom!
Sätt dig ner.
Fan.
Vi måste gå. Kom!
Shit.
Göm dig.
Shit.
Sitt kvar.
-Vilka är det? Varför ser de ut så där? -De gillar att skrämmas.
Va?
Okej.
-Vi måste springa igenom där. -Då ser de oss.
Om de är upptagna med honom kan vi skaka av oss jägarna.
Håll dig till mig.
Var beredd. Kom...
Vänta.
Åskådarna brukar hålla utkik i fönstren. Jag tror att det är så de hittar oss.
Genom kamerorna. Åskådarna ser dig och sedan dyker de läskiga typerna upp.
Det här är helt sjukt!
Gör som jag säger, annars dödar de oss båda.
Jag vaknade i ett hus, jag vet inte ens om det var mitt.
-Jag vet inte ens vem jag är. -Nåt måste du veta.
Jag tror att det här är min dotter.
-Men du vet inte? -Hon kan vara var som helst.
Du kanske försökte ta livet av dig.
-Det låg piller där. -Jag förstår dig.
Många har försökt det, sedan det började.
Sedan vad började?
-Vet du verkligen inte? -Nej.
Det var en signal, blinkande bilder.
De dök upp på alla tv-apparater, datorer, allt med en skärm.
Jag såg den. Jag såg den.
Sätt dig ner.
De gjorde nåt med folk.
Nästan alla blev åskådare. Började bevaka, filma saker.
Åskådare som skiter i vad som händer. Nio av tio personer nu.
-Men inte vi? -Vissa påverkades inte.
Men mannen med geväret och kvinnan?
Jag kallar dem jägare. Det är ju det de gör.
De förstod att de kunde göra vad de ville. De började stjäla.
Snodde bilar, gjorde vad de ville. Inte bara med saker, utan med människor.
Det blev värre och värre. Nu har de en publik.
-Så det där på tv:n... -Signalen.
Är det den som får dem att göra så här?
De var nog alltid såna under ytan. Det räckte med att reglerna ändrades.
-Vad ska vi göra? -Göra? Inget. Vi sticker.
Vart då?
Vi är här. Vi måste ta oss söderut, hit.
De har slagit ut sändarna där, så vi är säkra. Tv-sändarna.
Det finns bara en på vägen som vi måste slå ut. Vita björnen.
Va?
Vita björnen.
En picknick med mina två bästa vänner.
Vad är det med dig?
-Du sa "Vita björnen". -Och?
Vad det än är, så måste du skärpa dig.
Lyssna på mig!
-Gå inte ut dit. -Vad är ert problem? Va?
Vill ni ha nåt att titta på?
För då ska ni få det!
-Vi måste sticka. -Nej, jag vill prata med dem.
Jag vill prata med er!
Det var inte lika roligt nu, va?
Lägg ner den.
Jag vill bara se vad de tittar på.
Lägg ner den, sa jag.
Deras mobiler är farliga.
-Signalen finns på skärmen. -Va?
Titta inte på den! Titta inte på den.
Jemima.
Nej, det här är helt fel.
-Det här är fel! -De kommer. Spring. Spring!
Hoppa in. Kom.
Kom.
Kom nu. De kommer. Fort.
Kom. Skynda dig. Hoppa in!
-Du körde nästan på oss där. -Jag trodde inte att ni skulle vara där.
Jag räddade livet på er. Ett "tack" vore trevligt.
Jag skulle ha kört över er.
Vem är du?
Det är väl ingen svår fråga, va?
Jag känner igen dig.
Gör du? Så var träffades vi, om du känner mig?
-Nej, jag trodde väl inte det. -Hon är förvirrad.
Ja, det kan man säga.
Så vad gör ni här?
-Vi är på väg söderut. -Det är inte så smart.
-Det finns en tv-sändare där... -Du fattar visst inte.
När jag sa "inte smart" betyder det att jag inte kör er dit.
Jag vet ett gömställe.
Skogen.
Ert gömställe är i skogen.
Hur visste du det?
Jag vet inte.
Tänk om du känner mig.
Ja, vi stannar och vi kliver ur.
Vi pratar. Ingen jagar oss.
-Mystic Meg. -Vad händer sedan?
Vi äter.
Jag sa ju det. Ingen täckning.
De hittar oss aldrig här.
-Är det din dotter? -Ja, jag tror det.
-Var är hon? -Jag vet inte.
-Vad har du gjort med armarna? -Jag vet inte.
Har du psykiska problem?
Det tror jag.
-Du, då? -Vad menar du?
Psykiska problem, brister?
-Alla har brister. -Ja.
Ni har fler än de flesta. Det är därför ni råkar ut.
Ni är sårbara.
Råkar ut för vad?
Det här. Allt som pågår. Ni är lätta offer.
-Vad har du för brister, då? -Mina brister?
Jag kan visa dig om du vill. Vill du se?
Vänta där. Sitt kvar.
Ni kommer att gilla det här. Inte.
-Du är väl inte nudist? -Det önskar du, va?
Springer ni så skjuter jag er i ryggen.
Kom hit.
Ställ dig där.
Du. Här. Sätt på dig den här.
Sätt den bak och fram, så att den täcker dina ögon.
Sätt händerna på hennes axlar. Håll kvar dem där.
Du är hennes ögon nu.
Och det där är ett hagelgevär. Okej?
Om jag skjuter går ni av på mitten, så gör inget dumt.
Börja gå. Rakt fram.
Fortsätt in bland träden.
Kom igen, snabba på.
Det finns en lekplats åt er där nere.
Gå här.
Rakt fram.
Ta tag i henne!
Ta av henne huvan.
Gå ner dit.
Åh, fan.
Kom igen.
Gå bort mot stegen.
Gå ner dit!
Stanna.
Gå ner på knä, båda två. Ge mig väskan.
Lägg dig ner.
Sluta gnälla.
Sluta gråta, för fan. Sluta!
Ja.
Jag är nere i skogen. Ja, ja, ja. Lugn. Jag surrar fast dem vid ett träd.
Skynda dig, jag vill börja. Det ska regna... Fan!
Din kompis stack. Nu ligger du ännu sämre till, bruden.
Upp på stocken. Nu!
Stick in händerna där!
Hela vägen. Kör upp armarna.
Kör upp dem. Upp med dem!
Vi ska bjuda på en föreställning för dem i dag.
Få se vad pappa har i väskan.
Åh, mamma...
Hjälp mig! Hjälp mig!
Snälla! Hjälp mig!
Varför gör du så här mot mig?
Du måste sluta...
Snälla, hjälp mig! Jag är en människa...
De hjälper dig inte. De tittar på.
Vet du vad? Jag ska trycka in den här i...
Hjälp mig.
Tack. Tack.
-För vadå? -För att du kom tillbaka.
Jag skulle hämta den här.
Det är fler som han på väg.
Kom.
Vita björnen ligger i närheten. Vi måste stänga ner den.
-Tänk om vi inte kan det? -Det kan vi.
-Ska vi hacka oss in i den? -Nej, vi bränner ner kontrollrummet.
Vi häller ut en massa bensin, tänder på och sabbar elektroniken.
Här - i väskan.
Det är kartan över sändarområdet.
Jag har planerat det här.
Jemima? Lägg dig ner, älskling.
Det är en lek. Gör precis som nallen gör.
Lägg dig ner, älskling.
-Vänd! -Va?
Det är nåt otäckt med Vita björnen. Jag minns det nu.
Du "mindes" skogen med. Jag litar inte på dina ingivelser.
Okej, det verkar tomt.
Okej.
Han var till nytta, trots allt.
Skynda dig, vi måste gå!
Kom. Gå ur.
Följ med mig.
VITA BJÖRNEN SÄNDARE
En picknick med mina två bästa vänner.
Kom.
Hitåt.
Shit. De kommer när som helst. Ge mig kartan.
Tv-tornet är där borta, och kablarna går under marken in i den byggnaden.
Kom.
Som jag trodde.
Kom!
Stanna där.
Annars sprängs allt i luften. Stanna där.
Tack.
Du undrar väl varför du är här.
Det är dags att berätta vem du är.
Du har sett bättre ut.
-Känner du igen honom? -Ja.
Din fästman, Iain Rannoch.
Eller ska jag säga, var din fästman.
Om du inte har fattat det än, så är ni inte så populära.
Men jag kan berätta vad ni är. Ni är kända.
Rättegången mot Victoria Skillane avslutades i dag. Domen: Skyldig.
Tillsammans med Iain Rannoch, vars dödsfall försenade rättegången-
-kidnappade Skillane sexåriga Jemima Sykes i närheten av hennes hem.
Sökandet pågick i hela landet samtidigt med föräldrarnas vädjanden.
I flera månader var försvinnandet ett mysterium.
Den enda ledtråden var hennes vita teddybjörn-
-som hittades vid en rastplats 3 km från familjens bostad.
Den vita björnen blev en symbol i sökandet efter Jemima-
-ett sökande som slutade i en skog.
Jemimas kropp hittades här, inlindad i en sovsäck och bränd.
Paret greps efter att bilder där Jemima torterades och mördades-
-hittades i en mobiltelefon i Skillanes ägo.
Iain Rannoch, identifierad genom hans tatuering-
-dödade flickan medan Victoria Skillane filmade.
Skillane erkände att hon hade filmat Jemimas sista stund-
-och att fästmannen pressade henne att hjälpa honom-
-för att hon var "besatt av honom".
Juryn övertygades inte av berättelsen-
-och domaren kallade henne "en sällsynt ond och otäck individ".
"Du var en entusiastisk åskådare av Jemimas lidande.
Du njöt av hennes plågor" sa han.
Straffet skulle vara proportionerligt och väl övervägt.
Då han hängde sig, anser många att Iain Rannoch undkom rättvisan.
Nu vill man förhindra att hans medbrottsling inte kan göra detsamma.
Patrick Lacey, UKN.
Jag är...
Snälla!
Åh, börja inte gråta.
Krokodiltårar får mig att spy!
-Mördare! -Mördare!
Du grät inte när du såg på vad han gjorde.
Du filmade det han gjorde. En stackars liten flicka.
Hjälplös och skräckslagen, och du bara tittade på.
Hur känns det nu?
Hur känns det?!
Mördare!
-Mördare! -Mördare!
Ta ut henne härifrån.
Släng tillbaka henne dit hon kom ifrån.
Nej! Hjälp mig!
Snälla, låt bli...
Nej! Snälla...
God kväll, kära medborgare.
Tack så mycket för att ni kom i kväll.
Vi är redo för dagens höjdpunkt.
Ta så många bilder ni vill, ta så många bilder ni kan-
-men det jag främst vill be er göra-
-är att gapa och skrika och låta bitchen veta att ni är här ute.
Nu börjar vår turné!
Din jävla mördare!
Mördare.
Din häxa!
Jävla hora!
Bitch!
Bränn häxan.
Mördare!
Brinn i helvetet!
Döda mig.
Snälla, döda mig.
-Snälla. -Det säger du jämt.
Du har haft en dålig dag, men det här raderar allt.
Nej, snälla! Nej, släpp mig.
Vad gör du?
Det tar ca 30 minuter...
...innan det är klart.
Så under tiden...
...kan vi väl titta på tv?
Snälla, nej.
-Nyttiga saker som äpplen. -Sluta.
Du borde gilla det här. Du filmade det.
En picknick med mina två bästa vänner.
OKTOBER
VÄLKOMNA
Vi ska gå in i parken så jag lämnar över till Baxter.
BESÖKSCENTRUM
VITA BJÖRNENS RÄTTVISEPARK
Tack. Alla våra roller är väldigt viktiga. Era med.
Ni ska följa några enkla regler: Nummer ett: Ni får inte prata-
-varken med henne eller varandra, om det inte är nödvändigt.
Vi ska få henne att tro att ni är hypnotiserade.
Jag vet, men hon har trott det hittills.
God morgon. Biljetten, tack.
Regel nummer två: Håll er på avstånd.
Jag måste påpeka hur viktig den är.
Glöm inte att hon är farlig. Tänk er henne som ett förrymt lejon.
I går slängde hon en projektil. Vi ingriper om hon kommer för nära.
Alla har elpistoler, men då avbryts allt och vi har slösat bort en dag.
Så håll ett avstånd på minst 3 meter. Ni kan använda kamerans zoom.
Sist men inte minst - ha kul. Det är den viktigaste regeln av alla.
Ta foton, spring runt i skogen, men var försiktiga.
Vi håller ögonen på er, så ge er ut, ha kul-
-och låt föreställningen börja! Kom igen!
Där är hon.
Jag vet inte än. Jag är trött.
-Jag med. -Hon lämnar huset nu.
-Två minuter högst. -Okej.
Det är dags.
Se upp!
Han försöker döda mig!
-Vad händer? -Hämta brandsläckaren.
Det är okej, de är borta.
Övertygande?
Snabba på. Två minuter.
Hjälp!
Hjälp mig!
Hon började skrika tidigt i kväll.
Så fortsätt jubla, så kör vi!